Budatétényi Ősök Napja 2008
A halottak napi megemlékezésekhez csatlakozva, november 2-án negyedik alkalommal nyitotta meg társaságunk a gondozásunk alatt álló Wolf-kripta és emlékkert kapuit.
Emlékezzünk elődeinkre!
2008. november 2-án este negyedik alkalommal gyúltak fel a mécsesek lángjai az egykori kistétényi temetőben nyugvó elődeink emlékére.
A Klauzál Gábor Társaság tagság 2005 óta készül a halottak napi megemlékezésekhez kapcsolódva a Budatétényi Ősök Napjára. Ebben az évben is rendbe tettük a kertet és a Wolf kriptát.
Idén szomorú évforduló tette aktuálissá a kiállítás képeinek kiválasztását. Éppen 20 évvel ezelőtt kezdődött meg, barbár módon a temető felszámolása. Sem az itt eltemetett elődeinkre, sem a ma élő utódokra nem volt tekintettel a hatalom. Fiatal felnőttként elborzadva álltam a temető szélén, feldúlt sírokat, szétszórt emberi maradványokat látva.
Akkor még nem tudtam, hogy vannak olyan emberek, akik tettek azért, hogy a temető egy része fennmaradjon.
Felker Győző és Ulmann Zsuzsanna lefényképezte és lerajzolta az utolsó pillanatban a temetőt. Zatykó Lajosné támogatásával Garbóci László és Bartos Mihály megmentette a legszebb sírköveket és a Wolf kriptát.
2008-as kiállításunkon az egykori temető képeiből láthattunk válogatást, Felker Győző anyagából.
Dr. Dobos Károly a Klauzál Gábor Társaság elnöke megnyitójában felelevenítette a temető történetét.
Rekviem egy temetőért Sic transit gloria mundi! Tisztelt Olvasóm! Olyan feladatra vállalakoztam, mely források hiányában elég nehézkesnek bizonyult, személyes érintettségem miatt nem volt érzelmektől mentes. Nézzük mi az, amit biztosan tudunk a volt kistétényi, majd budatétényi temetőről. 1873-ban vált önálló településé Tétény szőlőhegye Kistétény néven. Az anyakönyvek vezetése 1874-től Kistétényben zajlott. 1915-ben vette fel a község a Budatétény nevet, és viselte 1950-ig. A község megalakulásával létrehozta saját közigazgatási határain belül a működéséhez szükséges szervezeteket, így alakították ki 1875-ben a mai Bíbic és Terv utca sarkán a temetőt. A temetőben az első telepesek közül két név maradt fenn: Maria Poutz (68 Jahre), aki 1876. január 2-án hunyt el, valamint Elisabetha Ritter (68 Jahre), aki 1882-ben halt meg. A nevekből és a szövegből kiolvasható, hogy német nyelvű telepesek lakták ekkor Kistétényt. A különleges gótbetűs, német nyelvű feliratok a képeken is láthatók. Ide temetkeztek elődeink 1875-től 1937-ig. Az Ótemetőben vegyesen helyezkedtek el sírok és kripták. A Heinrich kriptában volt eltemetve idősebb Pokorny Endre. A Terv utcán haladva tovább a Wolf kriptánál volt egy lépcsősor. Ma is ezt használtuk. A Wolf kripta falánál kezdődött az Újtemető nevű rész. Ma lakótelepi házak állnak rajta. Egészen a lakótelepbe ékelődött egyetlen kertes családi házig tartott az új temető. Középen volt a bejárat, szemben a bejárattal a kőkereszt. A részt a kriptasor zárta le. Többek között a Káplán családnak volt a kereszttől balra a kriptája. Ebben a temetőrészben már állt ravatalozó is. A ravatalozó felépítője Schumy József kőműves mester volt. Az egyetlen máig megtalált levéltári adat is alátámasztja a két egymás mellett lévő temetőrész fennállását. 1909-ben Szisz Gyuláné édesanyját, Mayer Ferencnét az ó-temetőből az új temetőbe helyeztette át. A biai járás főszolgabírójához címzett kérelmét Wenczel Árpád ügyvéd terjesztette elő. Téttry József esperes és Pessl Béla körorvos jóváhagyása mellett Geréby Imre főszolgabíró engedélyezte. 1943-ban nyílt meg a temető legújabb része, mely egészen a Gyula vezér utcáig tartott. A Gyula vezér utcai részen ekkor már elkülönítettek egy gyermektemetőt. Az egyetlen fennmaradt adat szerint, ide temették Dálya Jánoskát, aki 1946-ban született és 47-ben halt meg. A temetőnek ezt a részét 1950-ig használták a budatétényiek. Dédapámat 1946-ban családja itt helyezte végső nyugalomra, aztán a történelem a nyugalmat egy kissé átírta. 1950-ben létrehozták Budapest XXII. kerületét Budafok, Budatétény, Baross Gábor-telep és Nagytétény települések összevonásával. Valószínűsíthető, hogy 1950-től nem lehetett a budatétényi temetőbe temetkezni. Mivel dédanyám jócskán túlélte 1950-et, nem engedték meg, hogy egy helyre kerüljenek a temetőben. Így dédapámat kénytelenek voltak a családtagok kihantoltatni, majd Budafokra áthelyeztetni. 1958-ban halt meg dédanyám, némi közjáték után végül a budafoki temetőben találtak végső nyugalmat. A legújabb temető résznek külön ravatalozója is épült, és szintén rendelkezett kőkereszttel. Itt temették el Dr. Egri Csomay Gáspárt és Dr. Megelét. A temető mögött még az 1980-as évek elején is állt egy szélmalom, igaz már akkor is elég romosan. Az idősebb nemzedék még kijárt a temetőbe. Amelyik család megengedhette magának, más nyughelyet keresett halottainak. A természet lassan benőtte a sírokat, majd megszületett az elmebeteg döntés: a temető helyét lakótelep építésére jelölték ki. Ami ezek után történt, szavakkal leírni nem lehet. A temetőt esténként suhancok keresték fel, és meggyalázták a sírokat. A temetőt 1988. január 11-én kezdték felszámolni. A sírkövek és a hamvak elszállításáról nem találtunk még adatokat. Nem tudjuk hová tették a sírköveket, mi lett a hamvakkal. A lakótelep építése alatt is kerültek elő emberi maradványok, de evvel nem különösebben foglalkoztak, folyt tovább az építkezés. Ilyen fokú barbárságot ritkán lát az ember. Emlékezzünk azokra a halottakra, akik egykor itt nyugodtak a kistétényi, budatétényi temetőben. Budatétényben így múlt el a világ dicsősége. Források: - Czudor Zsigmondné, született Schumy Mária szóbeli közlése - Felker Győző fényképei és leírása a temetőről, mely 1987. december 28-án délelőtt készült. - Kincses Istvánné, született Schumy Ilona szóbeli közlése - Pest Megyei Levéltár IV 423. b. A biai járás főszolgabírájának iratai 5327/1904. Budatétény, 2008. október 30. Kincses Katalin |
Sisak András tanár úr és a Budai Nagy Antal Gimnázium Énekkarának Baráti Köre – a korábbi évekhez hasonlóan – az alkalomhoz illő dalokkal tette emlékezetessé az estét.
Műsorukon az alábbi művek szerepeltek:
![]() |
![]() |
|
|
A vetítés alatt Felker Győző visszaemlékezését hallgathatta a megjelent érdeklődő közönség.
Az időjárás kegyes volt hozzánk ebben az évben, kellemes őszi estén beszélgettünk, emlékeztünk elődeinkre a Wolf kriptánál.
Kincses Katalin - 2008. november 25.
* * *
Néhány kép a Wolf-kriptában bemutatott emlékező kiállításról:
|
|
|
|||
|
|
|
![](/images/pecset_s.gif)